Översättning: Dream_Theater.
Nepal 523 f.Kr
Han är en bluff. Det är bara ett trick.
Var inte avundsjuk på din medmänniskas skörd.
Det är inte skålen du vill ha.
Tro på digsjälv, så kommer du att mottaga alla rikedomar du behöver.
Nätet är otroligt. Som att ha världens största affär på sitt skrivbord.
Du kan handla vadsomhelst närsomhelst. Det är som en gigantisk galleria.
Jag säger dig, du måste testa det.
Liksom, du kan ta ditt eget foto och sätta det i datorn,..
och sedan klä på det snyggt. Jag svär, det är otroligt.
Tja,.. nej. Jag är inte säker på hur det funkar.
Men du skulle se hur saker ser ut på mig. Särskilt pastellerna.
Utom gurka, för det suger.
Jag ser ut som om jag har malaria. Ja, jag måste skaffa det.
Jag måste gå. Jag är idel öra.
- Jag söker professor Sydney Fox. - Hon har lektion.
- Jag förstår. - Är du en ny elev?
Nej, nej. Jag är faktiskt,.. ja, jag är hennes nya lärarassistent.
Efter en sådan avskild utbildning i Cambridge,..
så kan du föreställa dig hur nervös jag var att få en position i Amerika.
Låter kanske dumt för dig. Men, när jag väl kom hit blev jag lugn.
Är det något jag bör veta?
Du måste vara Nigel.
Er demonstration var så fantastiskt ovanlig.
Var det,.. M-maori eller,.. Sandosindianerna?
Åh, det var faktiskt en blandning av många stamkulturer,..
som praktiserar dylika metoder i att döda.
Den viktigaste punkten i början på terminen,..
är att få eleverna intresserade av historia och hungriga efter mer.
- J-just precis. - Annars så blir historia bara,..
en övning i att memorisera saker ifrån böcker.
Lane ville träffa dig. Sa att han möter dig på gården.
Är på väg.
Och du borde ju följa med.
- Och Lane är? - Museiintendenten. Stenkul.
- Robert. - Sydney.
Detta är min nye lärarassistent, Nigel Bailey.
- Vad handlar det här om? - De är från en by i Nepal.
De tror att du kan hjälpa dem att finna Buddhas skål.
- Oms skål som Siddhartha kastade bort? - De hävdar att de vet var den är.
Rest tusen mil för att träffa er. Och de accepterar ingen annan.
- Jag går nu. - Är det något jag borde veta?
Vi har hittat en gammal karta.
Vi vet nu exakt var skålen finns.
För 150 år sedan, så beslutade sig Kushinagars folk,
- där vi är ifrån,.. - platsen var Buddha dog.
...för att bygga ett monument. Vi vill placera Buddhas skål,..
på en ärofull plats som ett testamente av sina läror.
- Jag skulle vilja hjälpa er, men,.. - Byfolket har samlat ihop dessa.
Varför kastade Buddha bort den från första början?
Den orsakade mer problem än den var värd. Den troddes att aldrig,..
få slut på mynt. Varje gång den blev tom, så fylldes den igen.
Jag förstår inte problemet.
Så du menar att du säger att du faktiskt ska åka,.. jag menar,..
resa i syftet att,..
- Det ser ut som Lombini. - Det ska hon.
- Lombini Gardens, i Nepal. - Verkligen?
- Någon slags fisk? Golden Koien? - Och det ska du också.
Chan, titta här. Jag känner det Chan, och ursäkta att jag säger det här,..
men du sitter i skiten.
Du har tagit handelsbolaget som din familj har ägt i,..
i generationer, och klarat att på egen hand,..
på grund av din lust efter häftiga bilar och dyrbara kvinnor,..
eller är det häftiga kvinnor och dyrbara bilar?
- Och försänkt det i glömska. - Det stämmer inte.
Verkligen? Lägg av nu, Chan. Det går nästan inte att rädda.
Jag vet det, och du vet det. Den enda som inte vet det än är din far.
Tack Gud för det, för att det skulle få hans hjärta att brista.
- Jag får det på fötter. - Du och hur många tjuvar?
Jag, å andra sidan, vet ett sätt att uppväcka det från de döda.
- Få tillbaka det på ett fint sätt. - Inte intresserad.
- Okej. Skylla digsjälv, Channy. - Hallå? Ja, far.
Jag vet att detta inte var vad du förväntade dig.
Inte precis.
Jag trodde bara att när jag bockade i "ja" på resor i jobbansökan,..
att det betydde någon tillfällig föreläsning i Boston eller något.
Inte för att jag inte är fängslad av att vara här. Jag menar,..
vid världens ände,.. Men på min första dag?
- Och sen' mötte jag din assistent,.. - Claudia.
Hon lät inte påskina att det skulle finnas så mycket.
Hon delar inte din kärlek för historia, om den inte kan köpas.
Tyvärr. Hennes far är vän till skolan. Därför är hon där.
Hennes kärlek till historia börjar och slutar med Marilyn.
- Monroe? - Manson.
Säkert en förtjusande flicka.
Du kommer at uppskatta jakten, Nigel. Det ser jag.
När vi väl är i Lombini, så borde det inte vara svårt att hitta trädgårdarna.
Lombini Gardens. Det låter rogivande, eller hur?
Om kartan stämmer, så är Golden Koien här inne någonstans.
Du snokar runt här, så kollar jag vad som finns där nere.
Visst,..
Koien.
Ja! Jag måste gå.
Hej, vänta ett ögonblick. Du kan inte gå än.
- Jag börjar precis komma ifatt. - Du.
- Sötnos. - Sötnos?
Bry dig inte. Du har Koienen, eller hur?
Vadå? Du menar den här lilla saken?
Du tror väl inte att jag kom hit för min hälsas skull, va?
Jag menar, att det här är ju inte precis Bermuda, eller hur?
- Hur kom du hit? - Tja, de här tre knasbollarna,..
bybor från Kushinagar, kom förbi, och visade mig en liten karta.
Sedan försökte de anlita mig,..
med gåvor värda ungefär tjugo bagis, kan du tänka dig?
- Ge mig den där! - Släpp henne!
- Stuey! - Släpp henne.
Stuey. Din kackerlacka.
Sydney! De kallar på polis! Jag kan åka i fängelse!
Föreställ dig hur fängelserna kan se ut här?
- Och där försvann Koien. - Och min klocka.
- Vad säger han? - Att vi är körda.
- Vad är det? Mår du inte bra? - Vatten, snälla!?
Kan någon fixa lite vatten? Ser ni inte hur uppriven hon är?
Det ordnar sig. Då får jag väl hämta det själv.
Kom igen, nu sticker vi!
Nästa anhalt när vi fått tag på Koien skulle ha blivit Boldigaya.
- Det är säkert dit han är på väg. - Varför kallade han dig sötnos?
Det är inte av någon vikt.
Michael. Jag bara tyckte att du borde veta.
- Intresset har ökat för företaget. - Jaså? Det var goda nyheter, far.
Och jag litar på att bokföringen är uppdaterad?
- Absolut. - Utmärkt.
Jag vill att du förbereder hela finanspaketet till mig.
Med detsamma.
- Michael. Ingen oro, jag har Koien. - Jag förstår inte.
Det är en lång historia. Du får lita på mig. Koien är vår nyckel.
Koien är vår nyckel.
- Ja, sir? - Skaffa en biljett till Boldigaya.
Låt oss komma på tåget, och ur de här trasorna. När vi kommer till Boldigaya,
vittar vi ett trevligt hotell, får ett bad, och en flaska vin.
Med tolkning av träbarken, så verkar det som att Koien bara var en av många.
- Jaså? - Jo. Det fanns åtskilliga.
Vilket skulle betyda?
Att en inte räcker. Det är delar av en mosaik.
Men Stuey har Koien?
Ja, han vet att vi vet att han har Koien. Jag vet han vet att vi vet.
Och han vet att jag vet att han vet.
- Jag tror inte jag hänger med. - Alltså, vi måste vara alerta.
Operera på en basis att han kan vara varsomhelst.
Det är därför jag tycker att du är den bäste, sötnos. Hiahh!
Hallå där, kimosabes. Kanske kan ni hjälpa mig.
Vet någon av er vad den här betyder? Vad den används till? Denna Koi, ja.
Den skulle vara från det här området. Många av dem.
- Ringer det någon klocka? - Du borde glömma allt om den.
Jaså? Och varför det?
Det är det bäst att du inte vet. Men du borde glömma att du sett den.
Om det är pengar ni vill ha, så fick jag precis slut på pärlor.
Vänta lite. Du, den här då? Mycket dyr. Mycket dyr. Se här,
multi-time zoner. Du kan behålla den, kimosabes.
Allt ni behöver göra är att berätta om Koien. Det är nyckeln, visst.
Vem av er ska komma fram och betala för varan, huh?
Jag.
Som du sa. Så är Koien nyckeln.
Vatten. Springbrunnen har svaren.
- Vatten? - Ja.
Ursäkta mig, men klockan förstår ni, är faktiskt min,..
och den stals i Lombini av,..
- Springbrunnen har svaren. - Visst,..
- Det är inte ens en fiskdamm här. - Det kan inte vara denna brunnen.
Varför inte?
Tja, den här är relativt ny. Den som vi letar efter,..
måste ha blivit byggd för över 200 år sedan.
Det stämmer,.. Det måste finnas en annan springbrunn.
Den där är bättre.
Sju Koier? Det skulle det inte vara.
Vad menar du?
Ett udda nummer. Otursförföljt. Det skulle bara inte vara det.
- Och nu då? - Jag har ingen aning.
- Är du okej? - Visst,.. Vi fortsätter. Ah,..
- Nigel. - Nej, det är bra. Inga problem.
- Nigel. - Nej, jag,.. ah! Skalbaggar!
Det här är inte precis vad jag förhandlade om.
Enligt guiden, så skulle Buddhaträdet vara över nästa kam.
Det här är det.
- Om det är det, var är då Buddhan? - Jag vet inte.
- Och nu då? - Jag vet inte.
- Vi har kommit till en återvändsgränd. - Det ser så ut.
Detta är rätt plats. Det är jag säker på.
Kanske så skulle vi gå tillbaka och tala med guiderna.
- Res på dig. - Vadå?
- Res på dig. - Vad är det?
Vi kunde inte hitta Buddhan för att den var rakt under våra näsor.
- Vi satt på honom. - Hela sabla platsen är Buddhan.
Som fallit omkull. Skålen måste finnas någonstans inuti.
Och att komma inuti?
Det var det som ögat betydde. Buddha lärde att det tredje ögat,..
var vägen in till våra själar, våra inre väsen.
- Ögonen,.. - Ögonen.
Alltså, jag måste komma ut härifrån, okej? Jag gå.
Okej. Vad krävs?
En offergåva krävs för att vi ska släppa iväg dig.
- En offergåva? - Det stämmer.
Du. Vet du vem jag är, kimosabe? Huh?
Detta är det. Det tredje ögat. Vilorummet för all vetskap.
Jag kan inte se något alls.
Okej. Så det var ett annat öga.
Jag tror du blev av med dem. Bättre,..
att ha dem på utsidan än insidan, Tarzan.
Okej, om ni bara ger mig ett ögonblick, så ska jag,..
ringa min boss, så får han skicka mig lite stålar, okej?
En mobiltelefon. Ni kan ringa folk. Vemsomhelst, närsomhelst, varsomhelst.
Inga sladdar. Bara massor av orimliga ständiga kostnader. Hej!
Mobil telefon.
Nokia 6100 Digital, med röstförbättring.
Du. Om du berättar var de är, så är den din.
Den är ju enorm.
Skålen kunde vara varsomhelst.
Kanske Buddhan ger oss ett tecken.
Vi är tydligen inte de första som har letat efter den.
Hoppas bara att vi har mer tur.
Buddha lär ut att vägen till Nirvana går genom måttlighet, inte avhållsamhet.
Deltagande, inte förnekelse. Vilket är varför hans mage är så stor.
- Så, vi hittar skålen i magen? - Det är jag övertygad om.
Kackerlackor.
- ... överallt. - De är bara kackerlackor, Sydney.
Jag hatar kackerlackor.
Jo, de är inte så trevliga precis, men de är bara insekter.
De är inte insekter, utan kackerlackor. Ingen gillar kackerlackor. Även folk,..
som gillar ormar hatar kackerlackor. Det måste vara hundratals av dem.
Din fantasi har tagit över ditt förstånd. De är inte så många.
Ser du? Vi klarade oss igenom det värsta.
- Vad är det där? - Det kan jag inte avgöra.
- Ugh! - Oh.
- Vi går igenom dem fort. - Det måste finnas en annan väg.
Det här är enda vägen till Buddhans buk.
Jaha, ja. Har ni problem, sötnos? Vem förväntade ni er,..
Mahatma Gandhi? Gör det något om jag går förbi? Kackerlackor, huh?
Då skulle ni se min våning.
- Stuey, stanna! - Vadå? Vad är det?
Ta inte ett steg till. Minns du Kuranda?
- Kuranda? Spikarna i väggen. - Otäcka, eller hur?
Ja,.. Så du bryr dig verkligen om mig ändå, huh?
Nu ska vi inte förivra oss. Ville bara inte att du,.. ja, du vet.
Vänta nu lite. Jag trodde att du sa att det fanns spikar.
Jag sa aldrig något om några spikar. Jag frågade bara om du mindes Kuranda.
- Sydney, stopp! Minns du Bangladesh? - Ja, visst..!
- Vad i hellskotta var det!? - Jag försökte varna dig, sötnos.
- Det var Burundi. - Jag mindes fel.
Siddharthas skål.
Du Sydney, vad slåss vi om? Varför delar vi den inte bara?
För den är inte till försäljning. Det är en ovärderlig relik.
- Åh min gud. - Nej!
- Snyggt. Och nu då? - Vi hittar en väg ut.
Sydney. Vad gör vi nu!?
Hör på. Jag har en bekännelse att göra, sötnos.
Varför kallar du henne för det?
- Det är inte viktigt. - Det började i Konstantinopel.
- Singapore. - Jag mindes fel.
Vi behöver inte höra historien.
Vi letade efter Jadetigern. Vi var på ett fält, och hon behövde,..
du vet, gå bakom busken. Och medan hon var,.. du vet,..
bakom busken, så slog sig en geting ner i hennes byxor.
Och när hon drog upp dem, så måste det ha blivit lite trångt därinne för getingen.
För att,.. hur många gånger bet han dig i häcken?
Tjugo? Trettio? Fyrtio? Femtio gånger?
Iallafall, så hade vi ingen balsam, salva eller någonting.
Men en av guiderna hade lite marmelad. Förvånansvärt lindrande.
Allt jag ville ha var ett trevligt, litet lärarjobb.
- Du hade en bekännelse? - Ja.
Eftersom det verkar som om vi alla ska bita i gräset här,..
så ville jag bara klara ut ett par saker.
- Okej. - Jag är en tölp.
Jag är en stor tölp.
Det är inga världsnyheter precis, men jag vill att du ska veta, Syd,
att jag gillade att jobba med dig. Jag menar det. Det har varit kul.
- Tack, Stuey. - Det var allt.
Tack, Stuey. Det var snällt.
Någon som vet några bra dödssånger?
- En spak. - En spak?
- En stenspak. - Vad tror du det betyder?
Att den kanske öppnar dörren, eller släpper lös sanden.
- Vi följer inte med flödet. - Nej, det gör vi definitivt inte.
Vilket flöde? Det finns inget flöde.
Vi ignorerar en av buddhismens grunder.
- Gör vi? Och vad skulle det vara? - Att inte göra motstånd.
Det sa jag åt dig i Rio.
Är det ditt svar? Att inte välja din lösning?
Att kämpa emot smärta och rädsla är att besegras av det.
Att acceptera det är att övervinna det.
Slut era ögon och slappna av.
- Jo, visst,.. - Andas djupt. Andas!
Förlåt att jag säger det men, att inte motstå fungerar inte.
Jag måste säga att jag samtycker.
- Ah, det är något vi missar. - Ja. En utväg.
- Vibrationer. Ljudvågor. - Ljudvågor..?
Kanske om vi kan få väggarna att vibrera,..
- så flyttar vibrationerna spaken. - Alldeles säkert,..
En mässa. Mässa så högt ni kan.
Ommmm...
- Ommmm... - Ommmm...
Högre.
Ommmm...
Högre!
Ommmm...
Den rör på sig.
Vi klarade det. Det fungerar..!
Skålen. Vad hände med skålen?
Jag har skålen.
Vi visste alltid att någon dag, så skulle någon komma.
Det är viktigt att skålen går till någon med ett stort behov.
Jag vill återbörda skålen till dens rättmätiga plats.
Byborna i Kushinagar bygger ett minnesmärke till Buddha.
De vill sätta den där, som en sista viloplats.
En tribut till hans minne, och vad han stod för.
Chan!
- Kom ni också för skålen? - Ja.
Vad innefattar ditt behov?
Jag behöver de pengar som jag har förlorat i min familjs företag.
- För personlig vinning? - Ja, det är det.
Förlorare.
Ja.
- Jag förstår inte. - Hans behov var större.
Den,.. den fungerar inte.
Det gör den. Skålen, som Buddha, ger till dem vad de behöver mest.
- Du behöver att den inte fungerar. - Vad talar du om?
Du kanske måste inse sanningen av dina handlingar.
Jag kommer att få stå till svars inför min far.
Och det var precis vad du behövde.
Michael, vänta, vänta. Vänta! Michael.
- Förvara den väl. - Det ska jag.
Vänta. Vänta. Michael, vänta nu. Var är mina pengar?
Jag är inte skyldig dig något. Skålen fungerar inte.
Inte mitt fel. Du fick skålen. Du är skyldig mig. Lyssna, Michael.
Kanske de bara inte vet hur man använder skålen.
Kanske du måste gnugga den. Du måste nog gnugga den.
- Är du okej? - Utmärkt. Gör du det här ofta?
Tillräckligt ofta. Och vad tycker du?
Helt ärligt, så fann jag det vara lite skrämmande.
Är det bra eller dåligt?
Jag vet inte. Men det kostade mig en klocka.
Hur gjorde den,..
Du hörde vad mannen sa. Skålen ger dig det du behöver.
Men jag behöver inte klockan.
Men du behövde veta att du inte behövde den.
Nu när du fått den tillbaka, så gör du det.
Det kommer att bli så här en hel del, eller hur?
Du har inte sett någonting än.
- Hur går det? - Inte så dåligt.
Vad hände?
Jag rycktes med lite. Onlineshoppingen är farlig.
Tro mig, Claudia. Du vet inte vad farligt är.
Jodå, det vet jag. Jag måste lämna tillbaka hälften av det här.
Minns du de där mynten som byborna gav mig?
Ja.
När han inte fick några pengar av Chan gav jag dem till Stuey på skämt.
Ett av dem visade sig vara ett förlorat Taxilla från 300-talet.
Det var värt en förmögenhet.
Översättning: Dream_Theater.